Dr. Schwiman havde ret. Er det ikke romantisk?
Cyklen vejer lige så meget som en død ko. Har Hitler designet dem?
Du godeste! Bruger de dem i Tour de France?
- Alderen er en del af charmen. - Min er vist i stykker.
Og jeg tror, der kommer regn.
- Hvorfor er du så pessimistisk? - Jeg er realistisk.
- Det er det samme for dig. - Hvilket arrondissement er vi i?
Cykl ved siden af mig, ellers kunne jeg lige så godt cykle alene.
- Fint nok. Jeg er alligevel træt. - Fint nok.
- Er min mand her? - Nej. Vi var bekymrede for jer.
- Alt er fint. Hvad med Jacques? - Jeg er klar!
- Du skal nok komme på arbejde. - Jeg tager dobbelt betaling.
Sikkerhedsvagten ville ikke lukke mig ind.
Nej da, Londons borgmester kommer.
Er det rigtigt? Sexet! Må jeg hilse på ham?
- Han har sin mand med. - Ærgerligt.
Dagens post, Madame. Og et bud kom med den her.
HVIS DU KAN LIDE DEN, SÅ TAG DEN PÅ I AFTEN
- Jeg vil have kakaomælk. - Og jeg vil have en dobbelt vodka.
- Steven! - Hvordan har I små aber det?
Sean. Hvordan går det, Maria?
- Hvornår ankom du, mr. Steven? - I eftermiddags.
Hvad sker der? Har nogen fødselsdag?
Nej, det er bare en lille middag for 12.
Tak.
- Du skal spise noget, Rose. - Nej.
Sig det til hende, mr. Steven.
- Sulter du dig ihjel ligesom mor? - Magre mor, ja!
Lad være med det. Ingen kan lide en menneskelig tandstikker.
Jeg vil finde far.
Lyt til din storebror, og spis kartoflerne.
Okay, prøv engang.
Kommer du ikke til at savne det?
Jo, selvfølgelig. Det var din bedstefars bedste køb.
Han ville skære nosserne af mig.
- Sælg noget andet i stedet. - Jeg har brug for pengene.
- Sælg dog Annes smykker. - Du er ikke morsom.
- Skal jeg låne dig nogle penge? - Kunne du det?
50.000, indtil salget går igennem?
- Jeg ringer til mor. - Nej, lad være med det.
- Hvordan har hun det forresten? - Hun bliver ældre, større og rigere.
Hun forlader aldrig London. Hun stemte for Brexit.
Forståeligt. Da du blev født, var hun helt vild med Margaret Thatcher.
Hun sagde, at jeg skulle stemme på Reagan.
- Gjorde du det? - Nej, vi var i Athen. Sidste år.
- Hvordan går skriveriet? - Min forlægger kommer til Paris.
Jeg har intet at vise ham. Det ved han.
Hvorfor kommer han så?
Når han afskriver Eurostar-rejsen, er jeg et af hans bedste aktiver.
Så er det nu.
Værsgo, tag en.
I mit land kalder vi det mektoub, "din fremtid".
"I aften møder du en særlig person." Det var ikke så originalt.
Ikke det? Hvad nu, hvis denne særlige person -
-er en mystisk, smuk kvinde?
Lyner du lige op?
Jeg vil hellere klæde dig af.
Du har haft din chance.
- 10, 11, 12... 13? - Åh Gud.
- Hvem har gjort det? - Det har jeg.
Hej, Anne. "Velkommen til Paris, Steven. Lad, som om du er hjemme."
- Og invitér dig selv til middag. - Bob inviterede mig.
Det sagde han intet om. Typisk.
- 13 ved bordet bringer uheld. - Og så er det ovenikøbet mig.
Beklager, men min far er meget glad for at se mig. Især nu.
Åh Gud, få dem væk.
- Vær stolt af mig. - Må jeg slå dig ihjel i stedet?
Hold hovedet nede og drej rundt. Jeg husker hvert et ord.
Indrøm, at jeg er lærenem. Det er min far også.
Dæk op til en til. Der er plads ved hjørnet.
Du ser godt ud, Anne.
Den her er fin. Og den her.
Stop, alle sammen! Kig på mig.
Jeg skal bruge en kvinde til.
- Madame? - Der er ingen anden løsning.
Jeg er hushjælpen. Vi spiser ikke middag med arbejdsgiveren.
Hold op, du er en del af familien.
- Jeg har en forfærdelig accent. - Den er charmerende.
- Men hvad skal jeg sige? - Du skal bare sidde der.
Det kan du vel godt? Kom, vi har ikke tid til at diskutere det.
Kom nu. Hvad for en skal vi tage? Nej, nej, nej. Se, om den passer.
Vi bruger ikke samme størrelse. Mandy kan passe den.
Mandy er filippiner. Ingen inviterer filippinere til middagsselskaber.
Måske nobelprisvinderen Aung San Suu Kyi, men hun er fra Burma.
Mandy taler hverken engelsk eller fransk godt.
Kan hun overhovedet tale filippinsk? Nej, det går ikke.
Vi skal ikke fortælle dem, at du er hushjælpen.
- Hvad skal vi så sige, Madame? - Intet. Bare opfør dig som en ven.
Jeg besvimer. Jeg kan ikke lyve.
- Det handler bare om at smile. - Sådan her?
- Hvad med Josiane? - Hun er ny. Jeg kender hende ikke.
Josiane er så sjov. Hun kan fortælle vittigheder.
Hun kan endda imitere Sarkozy. Hun er den perfekte gæst...
Josiane bruger størrelse 44. Du er pæreformet, men ikke tyk.
Vi bruger de bukser, du har på.
- Det er ikke nogen god idé. - Jo, det er. Kom nu, Maria.
En dag kommer vi til at grine af det. Som da du var klædt ud som julemand.
Husker du skægget? Jacques!
Der er du jo. Ikke for stort eller prangende, men skynd dig.
Hvad med hendes sko?
- Hvilken skostørrelse bruger du? - 39.
Åh Gud! Bare skjul dem.
Rige kvinder bruger ikke str. 39. Louboutin laver dem slet ikke. Vent.
Toby! Velkommen til Paris. Godt, at de lukkede dig ind.
Som Londons borgmester udsteder jeg visa. Bare sig til.
- London? Hvor ligger det? - Lille England. Tidligere imperium.
- Nu husker jeg det. Rule Britannia. - Nemlig.
Du må være Michael. Bob Fredericks.
En fornøjelse at møde dig. Sikke et fint, lille sted.
Småt, men hyggeligt.
- Hej, Toby. - Fabelagtig.
Goddag, Michael. Mine kære!
Jeg beklager livvagten. Det er Tobys yndlingstilbehør.
Har du taget din mundskænk med? Tænk, hvis vi serverer gift.
Jeg har intet nyt, Bob, men det skal nok gå.
Bare giv dem en uge til.
- Antoine! Hélène! - Godaften.
Hvor er det godt at se jer igen.
Sikke et fantastisk sted.
- Steven! Jeg har læst din bog. - Jaså?
Din fars nøgen-hole-in-one og Anne, der fyrede alle de sexede caddies.
Intet har ændret sig.
- Tillykke med genvalget. - Tak.
- Du ender nok som premierminister. - Du skal ikke skrive om os.
- Folk må ikke kende hemmelighederne. - Rolig, jeg har skriveblokering.
- Har jeg fået en god plads? - Ja, hjørnepladsen.
- Se lige. Hjemmelavede. - De er fine.
Forestil dig, at du bærer en kinesisk vase på hovedet.
- Gå oprejst og langsomt. - Steven!
Så kommer du til at stråle, Maria. Du stråler.
- Det kommer aldrig til at fungere. - Jo da.
Det er koldt udenfor, så du får brug for et ekstra lag.
- Men det er jo sommer. - Præcis. Der skal festes.
Hvordan vil du håndtere pressen? En Caravaggio skifter sjældent ejer.
Det haster vel ikke?
Nej da. Vi skal begge to være tilfredse.
Røntgenteamet vil have 10.000 euro til.
De sender deres bedste folk fra New York.
- Lad mig betale halvdelen. - Det kan du godt glemme alt om.
Bare send mig en invitation, når det hænger på din væg.
Det skal ikke hænge i mit hjem. Det får en æresplads på mit museum.
Så snart vi ved, at det er ægte.
- Maria? Hvad er det for noget pjat? - Det kommer aldrig til at fungere.
- Bernard-parret har set hende før. - Ingen kigger på hushjælpen.
Kom herud, Maria.
De kommer til at genkende mig.
Så tror de bare, at de har set dig til et modeshow.
Det er en synd at lyve, Madame.
Du lyver ikke. Du spiller en rolle i vores eget lille stykke.
Der er ligesom at være med i en film. Fra ABC til HBO. Forstår du det?
Ikke rigtig.
Bare undgå dem. I skal ikke sidde sammen ved bordet.
Hvad med Jacques? Han ville være den perfekte gæst.
Ja! Steven, har du noget, jeg kan tage på?
Det her er Bobs fejl, og han skal lide.
Maria, lad mig se dig! Åh Gud, hun er ikke engang klædt på.
Får du lige styr på hende? Hør på mig.
Du må ikke tale for meget eller smile for meget.
- Og du må ikke spise for meget. - Javel.
Du må heller ikke drikke for meget. Det kan ingen lide. Tro mig.
- Hvordan er jeg som elev? - Du er ikke den mest disciplinerede.
Du er den mest flittige.
- Den mest flittige? - Ja.
Gid, jeg kunne sige noget på fransk lige nu, men jeg er i vildrede.
Du er altid i vildrede.
Anne! Ikke altid. Husker du min fransklærer?
- Ja, Melanie. - Fanny. Jeg hedder Fanny.
Selvfølgelig. Hvor fjollet af mig.
Det gør ikke noget. Jeg lystrer næsten alt.
Tal ikke for meget. Spis ikke for meget.
Smil ikke for meget. Det er da nemt nok.
Ja.
Er du gået fra forstanden?
Hvem er det?
Hvad hun hedder, eller hvem hun egentlig er?
Hvad taler du om?
Hun vil påstå at hedde Maria Escalante.
Men i virkeligheden er hun Maria Immaculata af Begge Sicilier.
- Mener du det? - Grevinde af Asturien.
Huset Bourbon. Halvkusine til Juan Carlos. Men hun vil benægte det.
Og jeg har ikke sagt noget.
Kan du lide Caravaggio?
- Jeg elsker den hellige familie. - Godt for dig.
Jeg har et portræt af Jesusbarnet ved siden af min seng.
Af hvem? Jeg elsker de store mestre.
- Lad mig gætte. El Greco? - Nej.
- Goya? - Nej.
Nu ved jeg det. Dalí. Jeg har ret, ikke?
Kunstneren er ikke så vigtig. Det er Jesusbarnets ansigtsudtryk.
Ja, det må vi ikke tage for givet.
Og Guds moder. Hun elsker ham så højt!
Middagen er serveret.
I aften er også en slags "sidste nadver".
Måske sidste gang, du ser dette maleri.
Jeg er mægler og sælger det til Antoine Bernard.
Monsieur Antoine. Han er en ven af familien.
Glimrende. Lad mig præsentere mig.
- David Morgan. Jeg bor i London. - Jeg hedder Maria.
Intet efternavn?
Ikke i aften. Jeg er en ven af Madame... Anne.
HBO, ikke ABC.
Tak.
- Velbekomme. - Velbekomme, min kære.
Hvad er man, hvis man er gift med Londons borgmester?
Det spørger folk altid om. Bare endnu en "queen", går jeg ud fra.
Skønt. Du burde have en håndtaske.
- Hvad arbejder du med? - Jeg er frisør.
Nej, det var jeg, men så tænkte jeg: "Jeg kan ikke være bøsse og frisør."
For kliché. Så jeg lavede om på alt.
- Hvad blev du så? - Slagter. Det var en spøg.
- Han er psykiater. - Men han lod dig stille op?
- Ja, fejlbehandling. - Det må du nok sige.
Hvorfor flyttede I til Paris?
Blandt andet på grund af huset. Og min bedstefar var franskmand.
Og for at holde på en kvinde må man tilfredsstille hendes neuroser.
Eller hendes psykoanalytiker.
- Taler hun om ham? - Ikke med alle.
Dr. Schwiman kunne nok lære Michael noget.
Om regninger, uden tvivl.
Har I øvet det her, eller taler I altid så hurtigt?
- Ja, og altid så sarkastisk. - Mange års træning, min kære.
Det er sværere at lyve, når man taler hurtigt.
Det er vel derfor, min mand taler så langsomt.
Skal Eiffeltårnet som sexsymbol redde jeres ægteskab?
Det må jeg spørge ham om.
Tror du virkelig, at kærligheden kan vare ved? Du er jo så klog.
Kan du stadig være sådan en? Man er nødt til at give slip.
Blomster fryser og blomstrer igen.
Vær ikke så kynisk.
Alt keder os, min engel. Det er en naturlov.
- Og hvad foreslår du så? - Utroskab, skat.
Du tager problemet med dig, uanset hvor du rejser hen.
Gør din mand til din bedste ven, og spis frokost med mig i morgen.
- Du er ond. - Nej, jeg er franskmand.
Den her vin er virkelig god.
- Nu skal jeg hjælpe. - Det er kun vand.
Jeg hælder tit vand ud over mig selv, så kvinder kommer og hjælper mig.
Det er genetisk. Når en kvinde ser en plet, er hun nødt til at skrubbe.
Du er sjov. Altså, af en amerikaner at være.
Og folk fra Cambridge ved, hvad der er sjovt.
Alle de englændere, jeg kender, tror, de er sjove, men de griner aldrig.
- Jeg hader dem. - Også jeg.
Hvad synes du, Maria?
Jeg kan ikke lide englændere, men jeg kan lide Hugh Grant.
Kender I ham? Fra "Bridget Jones".
Det er også ham, der danser i "Love Actually". Sådan her.
Kender du ham? Ham den flotte.
Han havde også en affære med...
Pokkers, jeg kan ikke huske hendes navn. Hende den prostituerede.
Selvfølgelig ved vi, hvem Hugh Grant er.
Du ligner ham. Hugh Grant.
Vi ligner alle sammen hinanden fra den samme del af verden.
Samme ansigt, samme blå øjne, samme sjove tænder.
Det er smukt.
Jeg kan ikke lide hans film. Lykkelige slutninger og kys i regnen.
Du bør ikke foragte folk.
Folk elsker lykkelige slutninger. De kan ikke kæmpe imod.
Helten kommer løbende og kysser hende i regnen.
Folk elsker det.
Kunne du overveje at stille op til premierministervalget?
Øverste leder. Ville du stille op til præsidentvalget?
- Hvis du var min førstedame. - Er du politiker?
Nej, jeg er musiker. Klassisk pianist.
Skønt. Hvor gammel er du?
- 9 og et halvt. Hvad med dig? - 32 og et halvt.
- Er det din far? - Nej, det er Fedor, mesteren.
Jeg håber, du nyder middagen. Jeg er så glad for, du kunne komme.
- Taler han engelsk? - Nej, han taler aldrig.
- Vores børn Frank og Robin. - De er smukke. Ligesom moderen.
Tak!
Det er svært at blive ved med at være sexet som enlig mor.
Det er en evig kamp.
Jeg var på et seminar om at kæmpe for sig selv.
Justin Tender. Det var i London. Han er så spirituel. Fantastisk.
Han siger, at det hele begynder med maden.
- Og at man skal drikke mindre. - Hvad? Vand?
Anne sagde, du var sjov.
Hun har længe ønsket, at vi skulle møde hinanden.
Ja, hun er en naturkraft, hende Anne.
Tal med mig. Hun er et mareridt.
Hvordan ved du, at hun ikke er min ven?
Hvis hun er det, så simulerer jeg et hjerteanfald og bliver slæbt væk.
Fortæl mig en vittighed eller noget. Hun hænger på mig som en grim habit.
- Jeg kender ingen vittigheder. - Så find på noget.
Nu presser du mig.
Hvorfra kommer din charmerende accent?
Jeg er fra Spanien. Født på Mallorca.
Jeg troede, det var Asturien.
Mine forfædre var fra Asturien. Så jeg er kelter ligesom dig.
Hvor er din familie fra?
Fra et smukt grevskab, der hedder Down.
Min far ejer størstedelen af det.
Han vil have mig til at droppe min kunsthobby -
- og komme tilbage og drive familiegodset.
Så du er kommet hertil for at undslippe din far.
Jeg tog til London for at blive kunstner -
-men endte som konsulent.
Så jeg farer frem og tilbage mellem hoteller i New York, Paris og London.
Jeg ved ikke, hvor mit sande hjem er.
- Det er nok stadig i Dine. - "Dine"?
- "Dan"? - Down.
Maria? Undskyld, David, jeg stjæler hende lige et øjeblik.
Drik nu ikke for meget.
Nej. Madame fortalte mig, hvad jeg må og ikke må gøre.
Hvad er det her for en fjollet idé? Det må være frygteligt for dig.
Det er ligesom, hvis jeg var med til et blikkenslagermøde.
Jeg skulle have siddet tæt Madame. Men nogen har flyttet bordkortene.
Den uhyggelige modedame burde sidde her.
Du må ikke tale som en hushjælp. Bare sig ja eller nej.
Vær meget... umulig.
- Ubehagelig. - Javel.
Bob, Maria kender nogle gode vittigheder. Vidste du det?
- Nej, det vidste jeg ikke. - Hun skulle lige til at fortælle en.
Madame Bernard, vil du høre Marias vittighed?
Ja, selvfølgelig.
Du skal ikke tvinge hende. Hun er flov og meget genert.
- Jeg er meget ubehagelig. - Hold op, du er sjov.
Vi er alle venner her. Hvem vil høre en vittighed?
Alle er sjove med spansk accent.
Den eneste vittighed, jeg kender, er meget vulgær.
Min onkel Pedro fortalte den altid, når han var fuld. Den er upassende.
- Nej, bare glem det. - Du behøver ikke.
Jo, fortæl den nu.
Okay. Hvis du virkelig gerne vil høre den.
En familie sidder ved middagsbordet. Sønnen spørger faderen:
"Far, hvor mange slags bryster findes der?"
Faderen bliver overrasket og svarer:
"Min søn, en kvinde går igennem tre faser."
"I tyverne er hendes bryster som meloner."
"Runde og faste."
"I trediverne og fyrrerne er de som pærer."
"De er stadig flotte, men de hænger lidt."
"I halvtredserne er de som løg."
"Løg, far?" "Ja. Man græder, når man ser dem."
Hvor morsomt.
Jeg er ikke færdig. Jeg oversætter den fra spansk inde i hovedet.
Hun er ligesom Google Translate.
Datteren spørger moderen:
"Mor, hvor mange slags tissemænd findes der?"
Moderen svarer: "Min kære, en mand går også igennem tre faser."
Jeg er vild med konens stemme. Fortsæt.
"I tyverne er hans tissemand som et egetræ."
"Mægtig og hård."
"I trediverne og fyrrerne er den som et birketræ."
"Bøjelig, men pålidelig."
"Efter 50 er den som et juletræ."
"Et juletræ, mor?" "Ja, død fra roden og op -
-og kuglerne er kun til pynt."
Fantastisk.
Sikke en grov vittighed. Den var ikke engang sjov.
- Jeg har også en om chorizo. - Nej, det rækker. Tak.
Det er mere end nok. Tak, du er så... Hun er så sjov.
Nu forstår jeg, hvorfor det går så godt med min fars fransk.
Så snart han så dig, fik han nok lyst til at lære fransk.
Nej.
Hans kone tvang ham til at lære Molières sprog.
Tak for den her. Den er blevet min yndling.
- Så du er hævnen. - Jeg forstår det ikke.
Hun var hans golftræner.
Hvad skal jeg tage på for at se mere parisisk ud?
Det spørger kvinder altid om.
- Det kan man ikke købe sig til. - Det er derfor, jeg spørger dig.
Jeg elsker det, du lavede i det nye nummer.
Jeg gør mit bedste.
Mormor sagde altid: "Sig sandheden. Den er lettere at huske."
Under terapikonsultationerne hører jeg så mange løgne.
Men selv løgnene fortæller noget.
- Jeg vil giftes med dig. - Hvorfor skulle jeg sige ja?
Er alle kvinder vilde med dig?
Natten er ung.
Undskyld, jeg ignorerer dig, men pigen ved siden af mig er så sexet.
Det gør ikke noget. Jeg er vant til ikke at tale. Med Fedor, du ved.
- På hende! - Tak, makker. Highfive.
Jeg er ikke forsikret for highfives.
Mår du tage på bryster?
Det tror jeg, men jeg har aldrig prøvet.
Jeg håber, at jeg ikke er for pågående.
- Men du er utroligt smuk i aften. - Tak.
Hvor længe har du været i Paris?
Hvor længe har du gået i seng med min far?
Er du gal? Jeg er bare hans underviser.
Din far... Du lyder meget barnlig.
Du ligner et barn. Jeg vil gerne give dig smæk.
Din far sagde, at du er en ubehøvlet, arbejdsløs alkoholiker.
Men jeg har også dårlige sider. Fortalte han om dem?
- Du er også meget elegant. - Jeg er den bedste i min prisklasse.
Fanny, du bliver min nye svigermor.
Som om du og din far er de eneste to mænd på Jorden.
Jeg forstår. Hvad skal du med ægget, når du allerede har gåsen?
Jeg vil ikke have gåsen, og jeg kan ikke lide det rådne æg.
Kære far...
og hans tidløse, smukke konkubine.
- Steven... - Undskyld. Stedmor Anne.
Tak, fordi I inviterede mig til dette fantastiske sted -
-hvor gavmildheden er grænseløs.
Hvem tager regningen, far? Det er ikke vigtigt.
Jeg vil gerne komme med en bekendtgørelse.
Jeg er blevet forlovet med denne smukke skabning.
- Hvad var det nu, du hed? - Rend mig.
Det var et usædvanligt navn. Vær ikke genert.
Dona Maria! Jeg vil gerne have Deres velsignelse.
- Tillykke. - Tak.
Ærede gæster. Vi har æren af at dele bord -
- med et talentfuldt vidunderbarn, Gilles Durand -
- og hans læremester, Fedor Krachinsky.
Gilles er kun ni år og har brug for søvn, for han har koncert i morgen.
Så vi spiser dessert, når vi har hørt noget...
"Sange min mor lærte mig", arrangeret af mesteren.
Nemlig. Værsgo at rejse jer.
- Tør det her af. - Skrub, skrub, skrub.
- Du gjorde det længe. - Det passer ikke, Mandy!
- Du skulle jo ikke tale. - Jeg fik dem til at grine, Madame.
Selv den uhyggelige modedame.
Hørte du det fra den anden side af bordet?
Middage er mit job.
Jeg kan følge med i fem samtaler på samme tid.
Ved du, hvad dit job er, Maria?
Du kan ikke engang genkende latter.
Du ved ikke, om du får folk til at grine -
-eller om de griner ad dig.
Kan du høre forskel på disse to?
Så du griner aldrig rigtigt?
Du skulle spille den manglende gæst i tavshed og være anonym.
Hvis nogen finder ud af det her, bliver det pinligt for os alle.
Fordi de grinede ad hushjælpens vittighed?
Du skal ikke spille offer. Du ved, at jeg altid har været demokrat.
Det handler om deres tankegang, ikke min.
Undskyld, Madame. Jeg fik for meget at drikke.
Vinen er så god. Jeg har drukket, som var det juice.
1982 Haut-Brion er en meget dyr juice.
Vi må hellere gå tilbage, inden musikken slutter.
Nej, det er nok for i aften. Gå du bare i seng.
- Vil de ikke undre sig? - Lad mig tage mig af det.
Vi ses i morgen. Tak for alt, Maria.
Skal jeg ikke hjælpe de andre med at gøre rent?
Nej, ikke i aften.
Vi ses i morgen, Madame.
- Maria? - Ja, Madame?
- Du er smuk med læbestift på. - Tak.
- Kom så. - Lidt hårdere.
Op med dig.
Du stinker! Sikke en skandaløs opførsel.
- Okay, okay. - Se!
13 ved bordet. På grund af Judas.
Det er derfor, det bringer uheld.
- Hvor er Maria? - Hun er gået i seng.
Hun var ballets dronning.
Han skal ud herfra. Han var lige ved at ødelægge hele aftenen.
Og Maria var et nervevrag. Så du skoene?
Ved du hvad? Alle elskede hende.
Det må du aldrig gøre mod mig igen.
Du improviserede. Du klarede det. Tillykke.
David Morgan flirtede med hende. Hvad gik det ud på?
- Ro på. Tillykke, sagde jeg. - Hov!
- Hallo? - Hej, det er David Morgan.
- Bonjour. - Husker du den smukke Maria?
Det tror jeg.
Kan du give mig hendes telefonnummer?
Jeg vil bare høre, om hun vil mødes en dag.
Ja, selvfølgelig. Et øjeblik.
Jeg finder lige hendes nummer. Et øjeblik.
Maria! Skriv dit telefonnummer ned, hurtigt.
Jeg forklarer det senere.
Tak.
Hallo? Ja, jeg har det her.
0689139134.
Ja, jeg skal nok hilse og sige tak. Okay, farvel.
- Far. Gæt engang. - Hvad?
Ikke noget. Jeg havde bare et mareridt.
- Hvad med din fransktime? - Plus tard aujourd'hui.
Voulez-vous coucher avec moi ce-soir? Oui, volontiers!
- Hold op! - Jeg gør det for din skyld.
Du lærer ikke fransk for min skyld længere.
Sean, giv Maria telefonen.
"Lad mig gå lige til sagen. Du er fantastisk. Sej, men også lækker."
"Må jeg se dig igen? Svar ja eller ja. David M."
Hvad?
Det må være forkert nummer. Ingen skriver til mig.
- Det er David Morgan. - Det er løgn. Han laver bare sjov.
"Jeg følte noget, da vi mødte hinanden."
Åh Gud! Det her er din skyld. Og din!
- Og Oscar'en går til Maria. - Jeg tror, jeg skal kaste op.
Held og lykke, Maria.
- Maria... - Det er ikke sjovt, Bob. Klap i.
Skete der noget specifikt under middagen?
Nej, Madame. Ikke noget specifikt.
- Han pedalflirtede ikke med dig? - Hvad betyder det?
Du ved, sådan...
Nej, Madame. Du godeste!
- Han gramsede ikke på dig? - Nej, Madame.
- Hvad handler det så om? - Hvad?
- Der var noget... - Hvad?
- Jeg følte noget, når han så på mig. - Ja, vinen.
Du følte dig beruset, Maria. Ikke andet.
Jeg hjælper dig med at droppe ham.
Hvad er det for en telefon? Nokia? Har den affektionsværdi?
Jeg giver dig en ny iPhone, fordi du fandt dig i Davids vanvid.
"Vær sød ikke at insistere." Sådan.
- Jeg slog Rose. - Med nød og næppe. Jeg fik en otter.
Hvor er I gode, mine små stjerner.
Du kiggede jo slet ikke! Du talte med Maria.
- Jeg taggede dig på Instagram. - Hvor mange likes?
Hent jeres køller.
"Mød mig på George V klokken 21.00." Åh Gud, hvor er jeg dum.
Han tænder på, at du gør modstand. Han vil i seng med dig.
Er George V ikke en biograf på Champs Élysées, Madame?
Nej, ikke i denne sammenhæng. Det er et hotel.
- Hotel George V. - Et hotel...
Hold op med at pjatte, Steven!
- Jeg forvandler dig til en frø! - Åh nej!
Okay, en prinsesse. Men kun indtil midnat. Og så...
Abrakadabra!
Jeg stoler ikke på hende. Vi fortæller David sandheden.
- Nej. Ikke endnu. - Hvad mener du med det?
Lad ham bekræfte maleriets ægthed først.
Han må ikke tro, at alle i huset er løgnere.
Det er en ægte Caravaggio. Lad være med at lave rav i den.
Hvad skal vi se?
En gyserfilm, naturligvis. Så du kaster dig i armene på mig.
Madame, Anne, vores ven, troede, at det var hotellet George V.
Anne ved intet om romantik.
Maria, der er noget, jeg er nødt til at fortælle dig.
Jeg ved, hvem du er.
Jeg mener... jeg ved, hvem du egentlig er.
Nogen fortalte mig det til festen. Jeg lovede ikke at sige hvem.
Åh Gud! Det var Steven. Han skulle ikke...
Det gør ikke noget. Jeg er ligeglad.
Det gør ikke nogen forskel for mig.
- Er det sandt? - Ja.
Har du det virkelig sådan?
- Fortalte han, at jeg har en datter? - En prinsesse, er jeg sikker på.
Lad os ikke tale mere om det, min elskede.
Vidste du, at de skulle have været ødelagt?
- Det var en stor skandale dengang. - Det er alt, hvad der er nyt.
Folk bliver bange, når de ikke kan forbinde en følelse med en anden.
- Og hvad føler du lige nu? - Tomhed.
Lad os ønske noget.
- Har du det godt? Du ser trist ud. - Bare rolig, jeg har det fint.
Din mor har aldrig været lykkeligere.
Jeg sender den, så du har den på lørdag.
- Jeg ville ønske, du kunne komme. - Jeg savner dig så meget.
- Se, mor. - Må jeg se?
- Hvor har du været? - Ude at shoppe lidt.
- Er alt i orden? - Ja, men jeg er hundesulten.
Maria bad om lov til at gå. Hun er lige smuttet.
Mandy er sammen med børnene.
- Havde hun makeup på? Læbestift? - Hvabehar?
Der foregår noget underligt med Maria. Tro mig.
Kan du fortælle om det over en bøf på bistroen rundt om hjørnet?
Hun går ud med ham. Hun kom for sent og så ud til at have knaldet.
Åh Gud!
- Jeg kommer! - Kom nu, Bob!
Tænk, hvis der var brand. Du bevæger dig som en skildpadde.
Lad os følge efter hende.
Start den nu! Kør hurtigt, ligesom franskmændene.
- Kør, kør! Åh Gud! - Klap i.
Tal pænt til mig!
De parkerer. Kør rundt om blokken. Hurtigt!
Hyggeligt, ikke?
Helt ærligt, det kan han da ikke mene.
Han tager hende med på Petit Bistrot d'Auteuil.
Ja, det kan jeg se. Jeg er ikke blind.
Det er en af mine yndlingsrestauranter. Jeg mener...
I det mindste er det mad.
Kan vi tage hjem nu? Fyr hende i morgen.
Det kan jeg ikke. Hun styrer huset lige efter bogen.
Det er dig, der har oplært hende.
Hun er ikke biokemiker, hun er bare hushjælp.
Det tager mindst en halv dag at lære at folde mine nederdele.
Det er en katastrofe!
Du overreagerer, men jeg skal nok tale med hende.
Kan han være forelsket i hende?
Du må da indrømme, at hun har en god røv.
Måske er støvsugning det nye pilates.
Men hun er frygteligt grim, ikke?
Det ved jeg ikke. Hun har en vis charme.
Åh Gud, ikke dig også.
Skal vi ikke gå derind og spise middag?
- Så ville de jo se os. - Det er hende, der er den skyldige.
- Den er god. - Alt er nyt for dig.
Du er som et barn, Maria.
Og efter middagen skal vi lege.
Du ved godt, at jeg er meget troende, ikke?
Det ved jeg godt. Du kalder på Gud, når du er i seng med mig.
Måske er jeg et barn, men du er en teenager.
- Sexgal. - På den værste måde.
- Som teenager ville jeg være præst. - Åh Gud.
Nu siger du hans navn igen. Jeg begynder at blive jaloux, Maria.
- Det er et biluheld i slowmotion. - Jeg har aldrig set dig sådan her.
Det er min egen lille katastrofe.
Hun ved, hvilken farve vores undertøj er.
Hun ved, hvornår vi dyrker sex, og hvornår jeg kaster op.
- Kaster du stadig op? - Ikke så meget.
Jeg vil bare gerne forblive... sexet.
- Et øjeblik. - Hvad laver du?
- Jeg skal på jagt. - Efter hvad?
Det er ikke 1878.
- Jeg ville have sendt blomster. - Hvilken slags?
Giv mig en adresse, så finder du ud af det.
Du skal ikke være bange for mig. Det lover jeg dig.
Fuld diskretion.
I mellemtiden... en gave til dig.
Åh Gud!
- Det går ikke. De er jo... - Perfekte.
Til dit hår. Til dine øjne.
Til din tatovering, min hvide prinsesse.
- Jeg må fortælle ham sandheden. - Lad være med det.
Så tror han, vi lavede sjov med ham. Det har jeg ikke råd til.
- Har vi pengeproblemer? - Overhovedet ikke.
Men monsieur Antoine Bernards museum skal have en Caravaggio.
- Jeg vil gerne være imødekommende. - Hvis maleriet er ægte.
Jeg kan tjene en formue, så hold din mund.
Endelig, dr. Schwiman.
Et alt i orden? Du skrev, at det var en nødsituation.
Nej! Jeg slår hende ihjel.
Hvad sker der? Ligger du i sengen?
- Ja. - Det er midt om natten hos dig.
- Vil du lytte eller hvad? - Det er midt om natten.
- Se selv. - Hvis du havde ringet tidligere...
- Hej, doktor. - Hej, Bob.
Det her er en privat konsultation.
Okay, jeg er bare...
Jeg har måttet kæmpe hele livet.
For alt. Også mænd.
Hvordan kan denne hushjælp vække den slags følelser?
- Fortsæt. - Jeg føler mig så ensom.
Selv i et rum fyldt med mennesker føler jeg mig ensom.
Mener du det?
Fortæl mig sandheden, Maria.
Hvad er din hemmelige drøm? Alle har en hemmelig drøm.
Jeg har opgivet mine drømme. Jeg har kun simple ønsker.
- At min datter er lykkelig... - Fortæl mig sandheden.
Alle har et projekt. Du må da have en plan.
Du vil synes, det er latterligt.
Søde... intet, du siger, vil lyde latterligt i mine ører.
Hvad er det?
Jeg vil gerne opfinde en halvpakke med bagepulver.
- Bagepulver? - Ja. Jeg laver meget mad.
Og i ingen opskrift skal man bruge hele pakken med bagepulver.
Det er altid en halv pakke. Så står resten bare i skabet.
Men man bruger det aldrig, for man frygter, at det er for gammelt.
Eller også ved man ikke, om der faktisk er en halv pakke.
Måske er der mere, måske mindre.
Jeg forstår. Det er meget smart.
- Du er en usædvanlig kvinde, Maria. - Ja, det er jeg.
Måske kunne du lave mad til mig engang. Hjemme hos dig.
Så kunne jeg vurdere din Velázquez.
Jeg kunne tage med til Madrid og møde din familie.
Jeg er god til at være underdanig.
- Buenas noches. - Buenas noches, cariño.
- Madre mía... - Qué rico.
- Qué r-r-rico. - Qué rico.
Bonsoir, monsieur. Bonsoir.
- Hvad er det for et kostume? - Dr. Schwimans idé.
En øvelse, der skal fjerne min vrede mod Maria.
- Er du jaloux? - Hold dog op.
Anne, du er en smuk kvinde.
- Det var ikke derfor, vi blev gift. - Er jeg ikke køn længere?
Jeg tror, du er jaloux, fordi du er usikker.
Selvfølgelig! Vi dyrker jo aldrig sex.
Verden er fuld af unge, smukke kvinder, og Paris er værst.
- Du skal ikke tysse på mig. - Det er lægens anvisning, ikke?
Jeg er nødt til at tage den.
Bob, banken ånder mig i nakken. Dine konti er ved at være tomme.
Vi har virkelig brug for maleripengene.
Hvor lang tid har jeg?
En måned, inden de begynder at overtage ting.
Jeg kan ikke gøre mere uden dig her.
Hvordan var din aften?
Du forskrækkede mig, Madame. Er alt i orden?
Du er aldrig så tidligt oppe. Nu skal jeg lave morgenmad.
- Hvad er der i posen, Maria? - Den her?
- Præcis. - En kjole fra renseriet.
Uden bøjle eller plasticovertræk?
Den skal hen til renseriet. De havde lukket i går.
Jaså? Du sagde lige, at du havde hentet den.
Nogle gange bytter jeg rundt på mit engelsk.
Nej. Dit engelsk er perfekt.
Lad mig se kjolen.
- Giv mig kjolen, Maria. - Ja, Madame.
Den er beskidt. Den skal hen til renseriet.
Den er min. Men jeg har ikke haft den på i flere måneder.
Og den lugter af din billige vaniljeparfume.
Jeg kan ikke lugte noget.
Jeg stolede på dig, Maria.
Du fik en plads ved mit bord. Jeg troede, at du var ærlig.
Har du mit undertøj på, når I er på hotel?
- Jeg er ikke med, Madame. - Jeg hader, når folk græder.
Jeg er frygteligt ked af det.
Skynd dig. Børnene kommer for sent i skole.
Det er jeg ked af, Madame. Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
- Jeg er forelsket og... - Hold op!
Jeg er ikke din ven. Gør en ende på det her pjat.
Tænk over, hvad der er vigtigt for dig og din datter.
Ja, Madame.
- Hvordan har hun det forresten? - Stadig godt, tak.
Der er snart freestylefinale.
Jeg er stolt af at betale for sådan en sød piges studier.
Det ville være en skam, hvis jeg blev nødt til at stoppe.
Ja, Madame.
Hold nu op! Han ringer ikke. Du hører ikke til i den verden.
- Han ved, hvem jeg er. - Nej, men det gør verden.
- Er det et filippinsk ordsprog? - Maria! Vi serverer, de spiser.
De elsker ikke folk som dig, Josiane eller mig. Vi er slaver.
Hvordan kan du sige det, Mandy? Er du vanvittig?
Jeg er lige så meget værd som Madame, selv om jeg serverer hendes te.
Vi er mennesker. Du må respektere dig selv.
Vi arbejder for vores børns skyld. For at de kan studere.
- Hvad har det med kærlighed at gøre? - Alt.
Kærligheden findes ikke.
HUSHJÆLPEN
Vil du vise mig Paris' bedste bageri? Som om du ved det bedre end mig.
Jeg vil gerne have to sprøde croissanter.
- Sagde jeg det rigtigt? - Perfekt.
Lad mig bestille noget andet.
Må jeg bede om to chokoladeboller og en baguette?
- Hvordan siger man "citrontærte"? - Tarte au citron.
Nej, nu er det nok. Ellers bliver vi tykke, Bob.
Tillykke med fødselsdagen, skat.
Nu skal vi lege, børn!
- Hvad tror du? Dreng eller pige? - Lad mig lige mærke.
Du prøver at narre mig.
Jeg kan mærke... Det er tvillinger, ikke?
- Du godeste! Utroligt! - Jeg sagde jo, hun var fantastisk.
Når der er to, kan jeg ikke se kønnet.
- Det er bedre end ultralyd. - Ja.
En af jer er bekymret. En af jer er forelsket.
Bare rolig. Han skal nok ringe og invitere dig på weekendferie.
Endelig har George Clooney tænkt sig at ringe til mig.
- Hvad mere? - Tag med. Sig ja.
Dit liv har ikke altid været godt, så nyd det, så længe det varer.
- En af jer får en god weekend. - Måske er det dig.
Kvinden, jeg taler om, ved præcis, hvem hun er.
- Skal vi åbne gaverne, Madame? - Er du fuld, Maria?
I amerikanere og jeres våben. Vi har ikke en chance.
Vi får våben, når vi fylder ti år -
- så vi ikke fristes til at lege med pistolen mellem vores ben.
- Virker det? - Skyldfølelsen virker.
Jeg har altid dårlig samvittighed, når jeg dyrker sex.
Det må være skønt. Fortæl mig alt om det.
Så er vi her.
Hvor er det smukt!
- Er det hotellet? - Nej, min kære. Det er det ikke.
Du skal være vidne til min bekendtgørelse.
- Skak. - Nu har jeg dig!
- Hvad går der af dig? - Lad os dyrke sex. Eller stikke af.
Vi kan dyrke sex i aften og stikke af i morgen.
Kom nu.
Det bedste ved skak er visionen.
Man ved, hvor man vil hen, men ingen andre aner det.
Der findes ikke vision i skak, kun valgmuligheder.
Jeg har mine egne genveje, mine små kneb.
Læg dig og duft til blomsterne.
- Hvad foregår der? - Jeg kan ikke gå derind.
- Skammer du dig over mig? - Selvfølgelig ikke, David.
Du ved, hvem jeg er. Jeg kan ikke omgås de mennesker.
Min kære Maria. Det er det 21. århundrede.
Dronning Elizabeth spiser middag med Jay-Z. Kom nu.
Stefan Zweig sagde, at han elskede skak -
- fordi det intet havde med held at gøre.
Maria!
- Nu afslører de mig. - Maria!
Du er fantastisk. Elsker alle børn i verden dig?
Lad os lege.
Mine herrer! Må jeg bede om jeres opmærksomhed?
Jeg har nyt fra London.
- Maleriet er autentificeret. - Halleluja!
- Tillykke, min ven. - Tak.
Vi har meget at fejre i dag.
Først vores venskab. For vores koner og vores familier.
Og lad os ikke glemme Michelangelo Merisi da Caravaggio. Den slyngel.
- Og en mester i hor. - I det mindste havde han det sjovt.
Smag på den. Det er en af de bedste vine i verden.
- Bourgogne. Skål for livet. - For livet.
- For livet.
Tak.
De er sammen med den portugisiske barnepige og tager en lur.
Tusind tak. Du må have magiske evner.
Maria, fortæl os om dig selv.
Den mystiske kvinde, der har stjålet Davids hjerte.
Eller hans lever. Hans hjerte er svært at stjæle.
Det er let at stjæle, men svært at beholde. Jeg er trods alt irer.
Hvornår blev irerne eksperter i hjerteanliggender?
De skulle være glade fulderikker.
Franskmændene er utro, og englænderne giver smæk.
Amerikanere dyrker sex, som om de invaderer et tredjeverdensland -
-uden at skulle betale.
Jeg kan forklare det.
I Frankrig er vi utro for at kunne forblive gift.
Englænderne... Efter 20 års afstraffelser på kostskolen -
- og kamp mod homoseksuelle følelser -
-tør de kun at tale med én pige.
Så er resten af livet på plads.
- Hvad tænker du, Maria? - Jeg er en gammeldags spanier.
Jeg mener, at ægteskabet er vigtigt.
Så du lyver ikke for nogen? Interessant.
Hun er bedårende. Som om du er fra 1800-tallet.
Tror du, at kvinder var kyske dengang?
- Har du nogensinde læst en bog? - Ja, og malet i den.
Jeg mener det. Laster har eksisteret lige så længe som mennesket.
De havde brug for en undskyldning for at opfinde dyderne.
Nå, Anne... hvordan mødte du Maria? Hun vil ikke sige det.
De er meget hemmelighedsfulde omkring deres venskab.
- Jeg ved ikke, hvornår de mødtes. - Hvorfor det hemmelighedskræmmeri?
Jeg er deres hushjælp.
Jeg har renset deres undertøj og deres toiletter i...
er det ti år nu, Madame?
Nej, nej. Vi rejste sammen, da vi var yngre.
Vi spiste på de fineste restauranter.
Har I spist på Alain Ducasses nye restaurant i Italien endnu? L'Andana.
I er nødt til at tage dertil. Kødet er helt fantastisk.
Hvordan kan du spise så meget og holde dig så tynd?
Sådan har hun altid været. Hun er født sådan.
Hun er smuk og ældes ikke. Hun er en gåde.
Tak, skat.
- Hvornår tager I til New York? - Snart.
- Skal vi... Skal I rejse? - Ja.
Der er en investment banker i New York, jeg skal dræbe.
Jeg skal hjem og pakke. Jeg tager børnene og personalet med.
Det ændrer vel intet? Hvad betyder et par kilometer mellem venner?
Maria.
Vi er i store problemer på grund af dig.
Jeg har aldrig bedt om noget, Madame.
- Han var bare... - Godt, du ikke bad om noget.
Du er hushjælp, ikke prostitueret.
Det er ikke, hvad du tror. Han er dybt forelsket i mig.
Ægte kærlighed. Det sagde han. Og måden, han holder mig om natten...
- Måden, han ser på mig... - Hør her, Maria.
- Anne, jeg beder dig... - Du skal ikke kalde mig Anne.
Du udnyttede min venlighed og løj for mig.
Jeg gjorde kun, hvad du bad mig om, Madame.
Jeg sad med ved bordet, fordi du bad mig om det.
Jeg vil ikke såre dig. Jeg ved, at dit liv er hårdt.
- Du er ude, hvor du ikke kan bunde. - Hvordan ved du det?
Hvordan skal jeg forklare det uden at såre dig?
Det her er ikke din verden.
Hvis dine meninger virkelig var interessante og væsentlige -
- og havde betydning, hvorfor skulle du så være hushjælp?
Fordi jeg er en immigrant fra Spanien. Jeg havde intet valg.
Cervantes, El Bulli, Almodóvar, Antonio Banderas.
De er spaniere, og de er ikke stuepiger, vel?
Han elsker mig. Måske burde du også tro på kærligheden.
Du er forelsket! Du synger, og du spiser ikke.
- Jeg spiser. Men ikke så meget. - Det er sådan, det begynder.
Dit sjofle geni! Jeg har læst den.
- Sig, at det er sandt. - Det er sandt. Som den første.
Men denne gang er det ikke Anne og min far, men Anne og stuepigen.
Hvor fedt. Og politisk.
- Hvordan slutter den? - Hvem ved?
- Ulykkeligt. - Gør mig selskab.
- David! Hvordan går det? - Hej, Anne.
Hvor pudsigt. Jeg ville arrangere en dobbeltdate med min veninde.
Husker du den kønne brunette, Jane?
- Ja. - Hun kan virke en smule kedelig.
Men hun er bare ensom efter skilsmissen.
Hun ved ikke, hvad hun skal gøre med alle millionerne.
Hun er vist en tornado i sengen.
Du forveksler mig vist med en form for gigolo.
- Jeg er en ydmyg akademiker. - Jeg hører, du har andre talenter.
Så kunne jeg måske invitere dig ud.
Hvorfor ikke? Når min elskede mand er udenbys.
Men i mellemtiden spørger jeg Jane.
- Har Maria ikke fortalt det endnu? - Maria?
Jeg troede, at det mareridt var overstået.
Jeg havde tænkt mig at ringe. Jeg troede, det ville ende hurtigt.
Jeg er også selv overrasket. Men hun forfører mig.
Jeg sagde ikke noget, fordi jeg er et godt menneske.
Men jeg skal fortælle dig noget, som bør forblive mellem os.
Ingen skal være flove.
Det er jeg ked af. Det var rart at se dig. Jeg ringer til dig.
Ikke for stramt.
- Så er det ordnet. - Okay.
Okay. Nej, jeg klarer mig.
Hej, det er David Morgan. Indtal venligst en besked.
Hej, David. Det er mig, Maria.
Jeg håber, du har det godt. Jeg har sendt sms'er til dig.
Jeg håber, du har fået dem. Og... ring til mig.
Hav det godt.
Måske er der sket noget slemt med ham. En ulykke.
Jeg ved, hvilken ulykke der sker for mænd, som ikke ringer.
En ulykke med bryster.
Det er umuligt. Han var så forelsket i mig.
Man sender ikke sms'er. Man venter.
På fransk siger vi fais-le courir, "få ham til at løbe".
Så han får sig en lærestreg. Jeg ved det ikke.
"Ville en dødelig giftes med min hustru?"
"Ja, og jeg var nødt til at konfrontere hans vold."
"Var det en prins fra dette land? Eller kongen selv?"
"Ham, der hersker over dette land. Proetus' søn."
"Altså den skjulte mening bag hushjælpens ord."
- Det her er ikke så professionelt. - Quasimodo kigger ikke.
Quasimodo ville elske det.
Jeg kan fornemme, at du er flov over alt det, der er sket.
Men du er stadig vigtig i dette hus.
Bob og jeg vil give dig en lønforhøjelse til jul.
- Tak, men det er ikke nødvendigt. - Sludder.
- Kommer du med te og kage til to? - Ja, Madame.
Nu, hvor I har fået så meget plads på væggen -
- tænkte jeg, at hvis I vil holde jer til 1600-tallet, så har vi det her.
Det er pragtfuldt. Virkelig.
Men Christie's holder auktion i London om nogle uger.
Måske skulle vi købe noget moderne? En Delacroix?
Gud, hvor er det smukt!
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Jeg må vise det til Bob.
- Er han her ikke? - Han er til franskundervisning.
Hans accent er så komisk. Paris har været fantastisk for os.
Vi er lige så forelskede, som da vi først mødte hinanden.
- Farvel, Steven. - Farvel, Maria.
- Har du fundet din slutning? - Det ved jeg ikke endnu.
Ved du hvad?
En kvinde, som jeg engang holdt af, sagde, at jeg ikke må foragte folk.
At folk elsker lykkelige slutninger. De kan ikke kæmpe imod.
Helten kommer løbende og kysser hende i regnen.
Folk elsker det.
Er det rigtigt?
Folk.
Tekster: Kasper Rasmussen www.sdimedia.com